Make Yourself Comfortable Subtitle by: B
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Be
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Ber
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Beru
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Berua
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Beruan
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Beruang
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Beruang (BEAR)
Concentrate Your Mind E - N - J - O - Y
This is Free From Me To You B-E-R-U-A-N-G
SOUTHPORT KlNO FESTlVALlS KOVO 6 - 15 D.
Kai atėjome, buvo vos pasnigę.
Kaip gražu.
Jau gerai, jau gerai.
Nejaučiu savo pirštų.
Ačiū.
Dėl meilės padaryčiau viską
Tau nepatinka ši daina.
Dėl meilės padaryčiau viską
lšjunk.
Bet šito nedarysiu
O ne, aš šito nedarysiu.
lštekėjau už pusgalvio, prašau, liaukis!
-Tau patinka. Pasakyk, kad patinka. -Liaukis.
Nustok!
-Tau patinka ši daina. -O, Leo.
Turiu vieną teoriją.
Mergina garantuotai pastoja, jei padaro tai mašinoje.
Ką?
Aš irgi turiu teoriją. Mano teorija apie akimirkas.
Sukrėtimo akimirkas.
PAREMTA TlKRAlS ĮVYKlAlS
Turiu teoriją apie tai,
jog gyvenimo esmė - sukrečiančios akimirkos,
kurios pakeičia mus visiems laikams.
PRlEŠ 4 METUS
Ačiū.
Kitas.
Tai mano pati mėgstamiausia akimirka.
Pamiršote savo leidimą.
Atvykau tik pasimėgauti 2 val. ilgumo eile.
Leidimas tarsi premija.
"Čikagos menų institutas"
Menų institutas.
-Jūs čia dirbate? -Ne, studijuoju.
Aš Peidž.
Atleiskite. Leo.
Tai dėkui už šitą, Leo.
Tiesa, pastebėjau, kad mūsų leidimų ta pati GVL zona.
Ar tikrai?
Taip.
-Neįtikėtas pastabumas. -Taip.
O kas yra GVL zona?
Gyvenamosios vietos leidimų zona.
Skamba intymiai.
Aha.
Gerai.
Pamaniau, kad jei jau taip,
tai gal reikėtų mudviem kada išgert,
pagerbiant mūsų zonų suderinamumą.
-Gerai. -Gerai?
Tai žinoma.
Po tavęs.
KAVlNĖ "MNEMONlC"
lš kurios rankos?
-Šitos. -Prašom.
Labai skanu.
Pasakykit, jei norėsite dar ko nors.
"Tavo nosiai..."
"Tavo galvai..."
"Tavo širdžiai..."
"Čia paskui"
-Tu ką tik pabezdėjai? -Ne.
Gal truputį.
Kaip iškrypėliška.
Bet labai romantiška.
Myliu tave iki beprotybės.
Kaip žinote, jūsų žmonos smegenų nuotraukos parodė kraujo išsiliejimą.
Mes sąmoningai laikome pacientus su trauminiais smegenų pažeidimais
komos būklėje, kad nusiramintų jų nervų sistemos,
o bėgant laikui atslūgtų smegenų patinimas.
Tada mes iš lėto juos pažadiname. O sunkiais atvejais...
lš tiesų, mes susidedame
iš kiekvienos akimirkos,
kurią patiriame su artimais žmonėmis.
lr tos akimirkos tampa mūsų istorija.
Tarsi mūsų asmeninė prisiminimų kolekcija,
kurią savo mintyse atkuriame vėl ir vėl ir vėl.
lšalkai?
-Labas. -Sveikas.
-Ką tu darai? -Nieko.
-Nieko? -Visiškai.
-Kas čia? -Niekas.
Aišku, niekas. Pusryčiai paruošti.
Jei ir toliau maitinsi tą blusų maišą, ji nesiliaus čia landžioti, o aš alergiškas.
Kaip kad buvai alergiškas kalendrai?
-Pakęsti negaliu kalendros. -Būtent. Bet tu ne alergiškas.
Ar kas norit braškių, kurias pirkau ūkininkų turgelyje?
-Pirkti produktus -blogas ženklas. -Ką?
-Visi žinome, ką tai reiškia. -Man ji patinka.
Ji kaip talismanas.
Ačiū, turbūt.
Jau geriau ji, nei tas šeškas, kurį mus vertei priglausti.
-Be to, ji ruošia puikią kavą. Pasilaikykime ją. -Dėkoju.
-lšgerk. -Ačiū.
"Gyvenkimekartu"?
"Gyvenk kine"? Kažką čia ne taip parašei.
Ne.
O ką sakiau.
Taip.
Prisiekiu, kad padėsiu tau mylėti gyvenimą, visada apgaubsiu tave švelnumu
ir elgsiuos taip kantriai, kaip tik reikės mūsų meilei.
Kalbėsiu, kai žodžių reikės
ir dalinsiuos tyla, kai jų nereikės.
Nesiginčysiu dėl torto glaisto.
lr gyvensiu tavo širdies šilumoje, kurią visada vadinsiu namais.
Prisiekiu tau visada išlaikyti kartelę.
Ar pasirašei savo priesaiką ant valgiaraščio?
Taip. Kodėl?
Prisiekiu pašėlusiai tave mylėti,
kad ir kokios būklės bebūtum, dabar ir visados.
Prisiekiu niekada nepamiršti, jog tu -mano gyvenimo meilė.
lr visada žinoti giliausiose sielos kertelėse,
kad ir kas galėtų mus išskirti,
mes visada rasime kelią atgal vienas pas kitą.
Ar imate vienas kitą kaip sutuoktinius visam laikui?
Taip.
Tuomet, llinojaus valstijos man suteikta teise, aš...
Apsauga.
Skelbiu jus vyru ir žmona bei geriausiais draugais amžinai.
Pasibučiuokit ir bėkit!
"Čikagos menų institutas"
Turiu tik vieną darbą.
To negali būti.
Aš nesugebu...
Dievulėliau.
-Viskas bus gerai. -Reikia jiems paskambinti.
Reikia paskambinti ir pasakyti, kad nesugebu nieko sukurt.
Ateik į lovą.
Nagi. Juk žinau, kad nori ateiti pas mane į lovą.
Liaukis!
Prašau, nereikia!
-Nustok! -Gerai, gerai, gerai.
Manau, šita visai neblogai atrodo.
Suprantu, kad ji dar nebaigta. Bet jau galiu pajusti nuotaiką.
Ji turi tamsios užuolaidos elementų čia
ir tuo pačiu konkuruojančios šviesos elementų ten.
Tai abstrakcija, tačiau mano nuomone, jaučiamas vidinis užtaisas.
Kas?
Tu tikrai mane myli.
-Taip, myliu. -Žinau.
Nes iš tiesų, mano skulptūra yra čia,
o ten tik atliekų krūva,
kurią po tokios kalbos nutariau pasilikti.
Akimirka absoliučios fizinės ir dvasinės, bei visokios kitos įmanomos meilės.
Nespauskite jos.
Ji bus šiek tiek silpna, todėl duokite jai erdvės.
Labas.
Kaip gera tave matyti.
Peidž?
Viskas gerai. Jūs ligoninėje.
Patekote į automobilio avariją. Sutrenkėte galvą, bet dabar viskas gerai.
Tik reikėjo kurį laiką pamiegoti.
Kaip jautiesi?
Man skauda galvą.
Tai visiškai normalu. Atnešiu jums vaistų.
Ar kas nors dar buvo sužeistas, daktare?
Peidž, juk žinai, kas aš toks, ar ne?
Taip. Jūs mano daktaras.
Aš tavo vyras.
Peidž?
-Pone Kolinsai? -Jūs sakėte, kad viskas gerai.
Smegenų pažeidimas, tai ne kaulo lūžis ar plėštinė žaizda.
Smegenys kur kas mažiau nuspėjami.
Kartais, jei dėl patinimo smegenų audinys prispaudžiamas prie kaukolės.
-Tai gali sukelti funkcinius sutrikimus. -Funkcinius sutrikimus?
Ji manęs neprisimena.
Nors ji ir pabudo, smegenų patinimas
gali sukelti atminties sutrikimą ar praradimą, nenuspėjamą nuotaikų kaitą.
-Ką? -Tai visai normalu.
Taigi, tokia mano teorija.
Apie sukrėtimų akimirkas, kurios mus pakeičia.
Tačiau aš niekada nepagalvojau apie tai,
kas būtų, jei staiga visas jas pamirštumėm?
Labas.
-Ką tu veiki? -Miegu.
Aišku.
Atnešiau tau drabužių.
Ačiū.
Mielai ko nors užkąsčiau.
Gerai.
Eime su manimi.
Norėjau tik išsiaiškinti keletą dalykų apie tave ir mane...
Apie mus.
-Puiku. -Vadinasi, mes vedę.
Taip.
lr dar mano keista šukuosena.
Manau, tai siauras požiūris.
Sakei, jog per ilgai užtrunka juos tiesinti,
ir tu geriau tą laiką išnaudosi dirbdama savo studijoje.
Savo studijoje? Kodėl aš turiu studiją?
Tu menininkė.
Skulptorė ir visai neprasta.
Šiuo metu kuri 4 darbus Tribune Tower fojė,
tai didžiulis pasiekimas.
Visas miestas norėjo šio užsakymo,
bet tavo paroda Čikagos muziejuje buvo tokia įspūdinga, kad pasirinko tave.
O kaip mano teisės diplomas?
Aš neturiu teisės diplomo?
Regis, tau pritrūko keleto kreditų.
Paskutinį kartą norėjau tapti menininke tik vidurinėje.
Manykite, jog tai laimėjimas.
-Trauminis smegenų pažeidimas? Čia laimėjimas? -Tu kvailys.
Jeigu ji nepamena, kas tu toks,
vadinasi, nepamena ir ko esi pridirbęs.
Gali pradėti viską iš pradžių nuo balto popieriaus lapo.
Tik dėl vieno neramu.
Jei ji tavęs nepamena, kaip ji prisimins, kad tave myli? Kas?
Tiesą pasakius, jau prieš tai stebėjausi, kąji tavyje pamatė.
Jei jau taip, tavo žavesys blėsta.
lš jūsų tikrai sulauksi paramos.
Rimtai, o jeigu ji manęs neprisimins?
Kas tada?
Ji tave prisimins. Ji prisimins mus visus.
Mes jos šeima.
Taip, tu teisi.
Atleiskite, ieškau žmonos, Peidž Kolins.
Vakarji gulėjo štai ten.
Regis, ją perkėlė į VlP aukštą.
-Skamba brangokai. -Tai rėmėjų sparnas.
Eikite šiuo koridoriumi, nusileiskite liftu į 2 aukštą ir pasukite dešinėn.
Dėkui.
Peidž, jūsų ilgalaikė atmintis nepažeista, todėl
esu optimistiškai nusiteikusi dėl to, kad su laiku sugrįš ir likusioji atmintis.
Pone Kolinsai, gerai, kad atėjote.
Labai keista. Aš Leo, Peidž vyras.
Ar įsivaizduoji, kaip turėjau pasijusti išgirdęs iš pašalinių žmonių,
kad mano dukra jau kelias savaites guli reanimacijoje, o man niekas nepranešė?
-Galėjai mums paskambinti. -Atleiskite.
Tu nesi matęs mano tėvų?
Nieko nesuprantu. Kodėl jūs nepažįstami?
Daktare, koks kitas žingsnis?
Kuo greičiau ji sugrįš į savo normalų gyvenimą ir kasdienę rutiną, tuo geriau.
lr po kokios savaitės norėčiau nukreipti Peidž pas neuropsichiatrą.
-Gerai. -Viską ko jai reikės.
Pasistengsiu, kad ji turėtų geriausius specialistus ir gautų geriausią gydymą.
Mes važiuosime namo, kur galėsiu tavimi pasirūpinti.
Mama paruoš tau senąjį kambarį, o aš kuriam laikui atsiprašysiu iš darbo.
Nenoriu pasirodytu nemandagus, nes mes tikrai labai dėkingi,
bet daktarė sakė, kad jai reikia grįžti į kasdienę rutiną.
O gyvenimas su manimi ir yra kasdienė rutina.
Taip, bet ji neprisimena to gyvenimo.
Ji prisimins. Daktarė ir tą sakė.
Ne. Ji sakė, kad ji galbūt prisimins.
Jai reikia sveikti namuose pas tuos, kuriuos ji pažįsta.
-lr myli. -Mes norime Peidž tik paties geriausio.
Įdomu, nes nepaklausėte, ko ji pati nori.
-Ne, bet... -Noriu, kad nustotumėte bartis!
Nebūtina visko nuspręsti šią akimirką.
Ne. Atsiprašau.
Geriau visi eikite namo ir pailsėkit, jums tas tikrai pravers.
Kaip suprasti, kad esi mano vyras, bet nepažįsti mano tėvų?
Tu seniai su jais nebesikalbi.
Kodėl aš nebesikalbu su savo tėvais?
Tai nutiko dar prieš mums susipažįstant.
-lr mes apie tai niekada nekalbėjome? -Kalbėjome.
lr...?
Tu norėjai persikelti į Čikagą ir įstoti į Menų institutą.
O tavo tėvas reikalavo, kad baigtum teisės studijas.
Jis turėjo griežtą nuomonę apie tai, ką turėtumei veikti.
Nuo to viskas ir prasidėjo.
Aišku. Prisimenu tik tai, jog studijavau teisę
ir buvau susižadėjusi su Džeremiu.
Nežinau.
Peidž.
Mažyte,
geriausia, ką dabar galima padaryt, tai sugrįžti gyventi pas mane.
Girdėjai, ką sakė daktarė? Tai svarbu tavo pasveikimui.
Tai kad aš tavęs nepažįstu.
Sakai, turėčiau lipti į tavo mašiną ir važiuoti į tavo namus?
-Tai mūsų namai. -Be jokių įrodymų, kad mes mylėjome vienas kitą?
O mūsų santuoka?
Žmonės tuokiasi dėl įvairiausių priežasčių.
-Gerai, pavyzdžiui? -Pavyzdžiui, kad gautų žalią kortą.
Aš iš Cincinačio.
Ar rašiau dienoraštį?
Kiek žinau, ne.
Tai viskas, kąjis surado.
Atrodo neblogai, mieloji.
Mes juk važiuojame namo, taigi...
-Kaip baisu. -Peidž?
Kaip suprantu, paliekate mus.
Taip jie man sako.
lr nevairuokite, kol nepasakysiu, kad jau galima.
Pasimatysime po 4-6 savaičių.
-Gerai? -Labai jums ačiū.
-Ačiū jums, daktare, už viską. -Ačiū, daktare.
Tu pasirengusi? Važiuojam.
Palūkėk. Turiu balso žinutę, kurią atsiuntei dar prieš avariją.
-Sakei, jog nori įrodymų. -Na, taip. Gerai, paklausykim.
Sveikas, mažiuk.
Atleisk, kad užsibuvau studijoje.
Pasiilgau tavęs taip stipriai, kad savo skulptūrose pradėjau matyti tave.
Tai kąveiksi paskui?
Aš norėčiau šiek tiek Leo laiko, jei supranti, ką noriu pasakyt.
Taip. Žodžiu, perskambink man.
Myliu tave.
Nežinau. Geriau pasiklausius, tai išties nieko neįrodo.
Ne, tai...
...visai miela. Regis, aš laiminga.
Klausyk. Pagalvok apie tai.
Tu metei teisės studijas, atšaukei sužadėtuves ir persikėlei į Čikagą.
Šiuos sprendimus padarei dar iki mūsų pažinties.
Manau, turėtum vien dėl savęs
gerbti tuo sprendimus bent jau dabar.
Tai klaida, Peidž.
Pažadu ja rūpintis.
Važiuokime namo. Važiuokim kartu.
Mes kartu tai įveiksim.
Manau, galėčiau pabandyti
ir pažiūrėti, ar tai padės mano atminčiai.
O jei persigalvosiu, visada galėsiu sugrįžti pas jus.
Aš už jo ištekėjau. Turbūt tam buvo priežastis.
-Tai tik racionalus sprendimas. -Bet man jis tinka.
Atrodau kaip nenormali.
Manau, atrodai puikiai.
-Kur mes gyvename? -Šiaurinėje pusėje.
Kas prezidentas?
-Valstijų? -Taip.
Obama.
Senatorius?
Taip, tu už jį balsavai.
Tikrai?
Sveika sugrįžusi.
Po tavęs.
Staigmena!
Kaip gera tave matyti.
Mes kasdien ateidavome į ligoninę, bet Leo nenorėjo, kad tau trukdytume.
-Taip, tikrai. Kasdien. -Mes labai tavęs pasiilgom.
Kaip suprantu, mes draugai?
Aš Sonia. Čia mano vaikinas Kailas.
-Sveika, Peidž. -O ten Džimas.
-Puikiai atrodai, Peidž. -lr Lili.
Tu gal sportavai toje ligoninėje?
-Sveika, Peidž. -lr Džošas.
Prašau man atleisti.
Ačiū, kad atėjot. Gaila, kad vakarėlis greitai baigėsi.
Nieko tokio. Sėkmės, Leo.
Tau viskas gerai?
O kaip tu manai?
Suprantu. Pernelyg daug informacijos.
Ne.
Pernelyg daug informacijos -
tai sugrįžti į svetimą butą su vyru, kurio nepažįstu.
Vien tai yra pernelyg daug informacijos.
Tačiau sugrįžti namo štai taip, ir rasti čia krūvą žmonių,
kurie puola mane glėbesčiuoti, nesidrovėdami rėkia
ir kalba apie dalykus, kurių neprisimenu,
tai nėra "pernelyg daug informacijos", tai visiška nesąmonė.
Tu teisi.
Turėjo būti tik keletas žmonių.
Ar galėtum išeiti?
Peidž, atleisk, tiesiog...
Nejau negali palikti manęs ramybėje?
-Atleisk. -Atleisk.
Žinoma.
Atleisk.
Jėzusmarija. Motina mane nudės.
-Labas rytas. -Labas rytas.
-Kas? -Tu nepasibeldei!
Tai įprotis, atleisk.
Nėra nieko, ko nesu matęs anksčiau.
Nejuokinga. Turėtum belstis.
Atsiprašau.
-Gražiai atrodai. -Tikrai?
Čia vienintelis mano rūbas, su kuriuo iš tiesųjaučiuosi patogiai.
lš tikrųjų tai jis mano.
Ne, nieko tokio.
Kas?
Spoksai į mane, tarsi būčiau zoologijos sodo gyvūnas.
Atleisk, tik bandau ką nors suprasti.
Oho. Tu visada taip darai?
Čia mano atsiprašymas už vakar vakarą.
Tai buvo bukagalviškas sumanymas, nežinau, ką sau galvojau.
Neatsiprašinėk.
Nenoriu, kad dėl manęs jaudintumeisi.
Elkis kaip įpratai.
Ką tu veiki? Ar turi darbą?
Tikiuosi, kad vis dar turiu.
Aš įrašų studijos savininkas.
Jėga.
Tai kokia mano kasdienybė? Ką veikiu per dienas?
Na...
Įprastai tu atsikeli ir padarai kavos.
-Aišku. -Ne, ne, ne. Šįryt kavą padariau aš.
Paskui tu...
O, ne, nevalgyk. Šitas man.
Tu mėsos nevalgai.
Tada pasitikrini paštą, peržiūri sąskaitas.
Gerai.
Kaip suprantu, nebegalėtum prisiminti nei slaptažodžių
nei banko sąskaitų numerių?
-Todėl apmokėti teks man. -Aišku.
Paskui eini į savo studiją.
Galėčiau tave ten nuvežti ir parodyti, ką šiuo metu dirbi.
Žinai, ką? Gal nereik sužinoti visko iš karto.
Aš tik...
Geriau eik į darbą, o prisiminimus pabandysime atgaivinti vėliau.
-Tu įsitikinusi? -Taip, neprapulsiu.
Tuomet žiūrėk -
čia tavo raktai ir telefonas.
Jei tau manęs prireiks, visus numerius rasi čia.
-Gerai. -Gerai.
Tai štai.
Geros dienos.
-Sveika, Lil. -Sveikas.
Pasakok.
Pameni tą berną, "Smailūs batai"? Jis išties prastai bučiuojasi.
Manau, su juo neprasidėsiu.
Aišku.
O jei rimtai, čia buvo tikras pragaras.
Vakar du klientai vienu metu užsisakė studiją.
Pernelyg daug klientų - sėkmingo verslo problema.
Taip, bet turint tik vieną studiją, sunku užsėsti dvi kėdes.
Taigi, "Dune Advertising" nenorėjo pakeisti laiko ir nuėjo pas kitus.
Pala, ką? Eina sau, juk tai svarbus klientas.
Jiems visada reikia teikti pirmenybę.
-Juk žinai. -Paklausyk.
Negaliu priiminėti užsakymų ir tuo pačiu sėdėti prie pulto.
Tai ne vienos moters jėgoms.
-Negalvok, kad pasiploviau ir man vienodai. -Aš suprantu ir nepykstu.
Tik sakau, kad laivas skęsta.
Ką gi, dabar aš čia.
-Kaip jai sekasi? -Bando atsigauti.
Ji...
Ačiū tau.
Viskas susitvarkys.
Tuomet gerai.
Ar būsi 3:30 susirinkime?
Žinoma.
Keliauju namo, persirengsiu, pažiūrėsiu, kaip Peidž ir iškart sugrįšiu.
Gerai.
"Daugiau įrodymų"
Prisiekiu, kad padėsiu tau mylėti gyvenimą,
visada apgaubsiu tave švelnumu
ir elgsiuos taip kantriai, kaip tik reikės mūsų meilei.
Kalbėsiu, kai žodžių reikės ir dalinsiuos tyla, kai jų nereikės.
Nesiginčysiu dėl torto glaisto.
lr gyvensiu tavo širdies šilumoje, kuriąvisada vadinsiu namais.
Ar pasirašei savo priesaiką ant valgiaraščio?
Keista.
Prisiekiu pašėlusiai tave mylėti, kad ir kokios būklės būtum, dabar ir visados.
Prisiekiu niekada nepamiršti, jog tu -mano gyvenimo meilė.
Ir visada žinoti giliausiose sielos kertelėse,
kad ir kas galėtų mus išskirti,
mes visada rasime kelią atgal vienas pas kitą.
-Sveiki. -Sveiki.
Ar galima būtų...
vieną iš šitų?
O kaip įprastai, nenorit?
Kaip įprastai?
Taip, žinoma. Norėčiau, kaip įprastai.
-Prašom. -Ačiū jums.
Ačiū.
Peidž?
Kuo galėčiau padėti?
Ar galiu pasiskolinti jūsų telefoną?
Klausau?
Sveika, Lil. Žinau, kad jau 3:30.
Klausyk, aš negaliu. Turiu surasti Peidž.
Ne, nežinau. Sugalvok ką nors.
Atsiprašau. Nežinojau kam daugiau skambinti.
Lipk vidun, mieloji.
Ak, širdele.
-Tau viskas gerai? -Taip.
-Sveika. -Sveikas.
Kur tu buvai?
Jau pradėjau nerimauti, maniau, kažkas tau nutiko.
Atleisk, pasiklydau. Fiziškai.
lr dvasiškai taip pat.
Galėjai man paskambinti.
Pamiršau telefoną, o tavo numerio mintinai neprisiminiau,
todėl paskambinau mamai. lr mudvi puikiai praleidome dieną.
Šįvakarji pakvietė mus vakarienės.
Vakarienės? Gerai.
Tu neprivalai eiti.
Kadangi tau negalima vairuoti, todėl man teks eiti.
Tačiau svarbu ne tai.
Klausyk, aš gal rytoj pabusiu ir viską prisiminsiu,
bet šią akimirką, jie vieninteliai, kuriuos pažįstu.
Gerai.
Mes važiuosim.
Gerai.
Ar nepersirengsi?
Tuoj.
Į kairę nuo Koldvelų, tada dešinėn ties akligatviu
ir už šešių namų pasuk į dešinę.
Prestliai įsigijo naują pašto dėžę, kokia ji graži.
Žinai, šitos gėlės kažkaip nesako - atleiskit, kad taip ilgai nesikalbėjome,
bet kad jau man smegenų trauma, gal pabandykime iš naujo?
Tu teisi.
Reikėjo padovanoti neužmirštuolių.
Labai juokinga.
lšties juokinga.
Tu jau susipažinai su mano tėvais, bet mano tėtis prašys jį vadinti Bilu,
nors iš tiesų tai jam labiau patinka "ponas Torntonas".
-O mano sesers vardas... -Gven.
Aš daug žinau apie tavo šeimą, Peidž.
-Aišku. -Mes vedę, supranti?
-Dieve mano, tu susižadėjusi! -Žinau.
-Judu tikrai graži pora. -Ačiū, Peidž.
Šimtas metų prabėgo.
-Nejaugi? -Taip.
Keista tai, jog visi atrodo šiek tiek vyresni.
-Rimtai? -Ypač tu.
Kaip džiaugiuosi, kad sugrįžai.
Peidž sugrįžimo garbei paruošiau tavo mėgstamą patiekalą.
Jautienos nugarinė.
Prašom, sėskitės.
Prieš pradedant reikėtų pakelti tostą.
Mielasis?
Norėčiau išgerti už savo šeimą.
Koks esu laimingas, turėdamas tris nuostabias moteris savo gyvenime,
o kai esame kartu, ta laimė išauga keliasdešimt kartų.
Peidž, mieloji, sveika sugrįžusi namo.
Už šeimą.
Leo, sakyk, o kaip tavo šeima?
Ar dažnai susitinkate?
-Ne. -Kaip negerai.
Abu mano tėvai mirę,
turiu tik Peidž.
Dabarji yra mano šeima.
O ką tu dirbi, Leo?
Neseniai atidariau savo įrašų studiją centre.
Peidž mane įkalbėjo imtis šio verslo.
-Aš? -Taip.
Ar tai nėra mirštanti sritis?
Norėjau pasakyt, ar žmonės nedaro puikiai skambančių įrašų savo...
-...namų kompiuteriuose? -Rajanai.
-Kas? -Įrašai, kurie man patinka yra gyvi...
...energingi, jausmingi.
Kaip kad pliaukštelėjimas Skočio Muro gitara per dainą Mystery Train.
Su kompiuteriu tokio garso neišgausi.
Norisi girdėti erdvę, norisi gyvo garso,
tikrų muzikantų, grojančių vienas su kitu.
Atsakant įjūsų klausimą - taip, tai gali būti mirštanti sritis,
o namuose irgi galima įrašyti aukštos kokybės gabalų.
Bet kita vertus -liaukitės, Elvis savo albumų niekaip nebūtų įrašęs su kompu.
Girdėjau, kad šįvakar čia susirinks visi.
Peidž šiuo metu pernelyg daug naujos informacijos.
Ne, čia jaučiuosi puikiai.
Ar ten ne Dajana Čein?
Tai kad mes nelabai bendraujame.
Vaje, kaip ilgai tavęs nebuvo.
Dieve mano!
Sėkmės, bičiuli.
Sveiki!
Leo, čia mano draugės iš vidurinės.
Šeina, Kerė, Lizbet.
Labas.
O kaip aš? Manęs nenori supažindinti?
-Sveikas. -Sveika.
-Atleisk, tai... -Džeremis.
Senokai nesimatėm.
Tikrai?
Taip neatrodo. Tu visai nepasikeitęs.
Nežinau, arji tau minėjo. Aš Leo.
-Sveikas. -Peidž vyras.
Aišku. Einu nusipirkti gėrimo. Jūs ko nors norėsit?
-Man amareto kokteilį. -O man mojito su šilauogėm.
Tikrai?
Taip, aš pamenu,
Dieve mano, Peidž. Pameni, kai dar 9-toje klasėje
rengėmės į šokius per Kalėdas,
bandėme sugarbanoti tavo plaukus...
lr baigėsi tuo, kad pusę jų sudeginom?
Aišku, kad pamenu!
O man teko eiti į šokius su berete!
Ne, ne, ji buvo...
...tokia megztiniuota,
gerianti mojito studenčių draugijos narė.
Kaip kokia "Stefordo žmona"?
Galima ir taip pasakyt. lr dar flirtavo su Džeremiu man prieš nosį.
-Buvusiu sužadėtiniu? -O, ne, ne, ne.
Jos prisiminimuose jis dabartinis sužadėtinis.
Todėl greičiausiai ją labai erzino tai,
kad nepažįstamasis jos vyras trynėsi aplinkui visą vakarą.
Nuo tavo pasakojimo net galva sukasi.
Tai kas ją užveda?
-Peidž? -Ne, jos motiną.
Aišku, kad Peidž.
Tipo, lovoje?
Jėzusmarija, Leo.
O ką? Juk tai asmeniška.
Tai tik mudviejų reikalas.
Klausyk, aš nepradėsiu teisti.
Jai patinka kutenimas.
Rimtai?
Sakei, kad neteisi.
Aš ir neteisiu. Man nesvarbu, kad tau patinka keistenybės.
Tai ne tas, ką manai.
Tiesiog kutenimas ją atpalaiduoja.
Vadinasi, tau reikėtų pabandyt.
-Manai? -Taip, o ką prarasi?
Sveika, Liza.
Peidž?
Nes aš bendrauju su tais žmonėmis jau visą amžinybę, ir žinau, kad jie turi...
Pas mane kai kas atėjo,
aš tau perskambinsiu.
-Labas. -Labas.
Prašom.
Pameni, tą kartą prie ežero,
kai pasakei, jog visada manimi rūpinsies, kad ir kas benutiktų?
-Kalbi apie naktį valčių pašiūrėje? -Na, taip.
Pamenu.
Tai gal galėtum papasakoti, kas tarp mūsų įvyko?
Tik tu, Peidž, gali mesti vaikiną, paskui sugrįžti ir reikalauti atsakymo.
Vadinasi, tai aš tave mečiau?
Žiauriausiu būdu prieš pat vestuves.
Kodėl?
Tai klausimas, į kurį aš, visi mano draugai
ir 2 po tavęs buvusios paguodos merginos irgi norėtumėm žinoti atsakymą.
Klausiu rimtai. Turėjo būti kažkokia priežastis.
Tu...
Tu pasikeitei.
Kitaip kalbėjai, kitaip rengeisi.
Nebenorėjai studijuoti teisės.
lr nebežinojai, ar nori būti su manimi.
-Ar atidaviau tau žiedą? -Taip, atidavei.
Pas kąjis dabar?
Kol kas dar pas nieką.
Tačiau aš draugauju su Rouze. Pameni, iš Gven klasės?
Draugauju jau kokius metus.
Negalėjau laukti amžinai, Peidž.
Negalėjai nujausti,
kad patirsiu smegenų traumą, pamiršiu apie mūsų išsiskyrimą
ir valso žingsneliu įbėgsiu į tavo kabinetą reikalaudama atsakymų?
Kas tau negerai?
Atleisk. Netrukdysiu tau dirbti.
Gerai.
-Atleisk. -Tai tu atleisk.
Aš to nesitikėjau.
Turbūt įprotis.
Rimtai, aš nė nežinau, ką veikiau iki tol, kol neatsidūriau čia.
Man atrodo baisiai kvaila, kad nebendravau su niekuo penkerius metus.
Taip neturi būti.
Sveikas.
-Sveika. -Kaip praėjo diena?
Gerai.
Džiaugiuosi būdamas namuose su tavimi.
Atleisk dėl netvarkos.
Nieko tokio.
-O aš darydavau koliažus? -Ką darai, koliažą?
Kiek pamenu, ne.
Tiesiog mane labai įkvėpė susitikimas su draugais aną vakarą.
Įkvėpė koliažui?
Prisiminimai tiesiog užplūdo,
todėl nusprendžiau sudaryti savo gyvenimo atmintinę.
Puiki mintis.
Taip.
Šiek tiek pasiknisau tarp tavo daiktų, tikiuosi, tu nieko prieš.
Viskas gerai, kas mano -tavo.
Aš netgi turiu llinojaus valstijos sertifikatą, jog tą įrodyčiau.
Taip, radau. Jis "prarastų metų" krūvoje.
Pradėjau nuo čia.
Radau kelias šeimos nuotraukas dar iš savo vaikystės.
Nebuvo sunku jas sudėlioti chronologine tvarka, nes tuos įvykius atsimenu.
-Tai gerai, ar ne? -Taip, turbūt.
Aš stengiuosi atgaminti paskutinį prisiminimą iki tos akimirkos,
kai viskas užtemo.
lr kaip tau sekasi?
Regis, pietavau Macaroni Grill
ir paklausiau, arjie neturi savo ypatingųjų skrudintų raviolių.
O atsakymo jau nebepamenu.
Štai koks mano paskutinis prisiminimas prieš pabundant ligoninės lovoje.
O, ne. lš kur dabar žinosime, arjie skrudina raviolius?
To negali būti.
-Viskas gerai. -Tik ne tai.
Ne, ne, ne, prašau, nereikia.
Nagi.
Ką tu darai?
Atleisk.
Tai buvo vienas iš mūsų įpročių?
-Lyg ir taip. -Atleisk, aš...
Ne, tau nereikia to sakyt. Aš viską suprantu. Tavo atmintis sugrįš.
Tiesiog turim daryti tai, ką darėm ir leisti tau sugrįžti į gyvenimą.
Viskas išsispręs savaime.
Taip.
Daugybė centro įstaigų buvo uždaryta trečiadienį.
Po dviejų protesto naktų šaligatviai nukloti stiklo duženomis...
Labas.
Buvo keletas žmonių gatvėje.
Manau, jau esu pasirengusi pamatyti savo studiją.
-Galėtum ją man parodyti? -Taip.
Eime.
Čia pirmoji tavo nuosava studija.
Puiki erdvė, ar ne?
Nors iš pradžiųji tau nelabai patiko.
Galiausiai sugalvojai uždegti kelis smilkalus,
kuriuos pirkai iš kažkokio tipo šalia Diversey gatvės kampo.
Mes uždegėme tą daiktą ir pradėjome juo mosikuoti,
kol nepaaiškėjo, kad tai tik sudžiūvęs salotos lapas.
Taigi, mes mojavome degančia salota. Nežinau.
Tačiau matyt vis tiek suveikė,
nes po to tu nebenorėjai eiti kitur.
Tu čia ateidavai, pasigarsindavai muziką ir pasinerdavai į darbą,
kol pasirodydavau aš ir primindavau, kad jau naktis.
Čia vienas iš tavo darbų, skirtų Tribune Tower.
Kas čia turėtų būti?
Manau, tu ir pati dar nežinojai.
Ateik čia.
Štai.
Padėk jai suprasti, kuo ji nori būt.
Gerai.
Aš nežinau kaip naudotis šiuo daiktu.
Aišku, kad žinai. Palauk.
Taip jau geriau. Nagi.
Aš nežinau, pabandyk. Turėtų būti smagu.
Aš negalėtum patildyti muzikos?
Patikėk, klausydavaisi kur kas garsiau, nei dabar.
Niekad nesuprasdavau, kaip išvis galima susikaupti prie tokio triukšmo.
Man siaubingai skauda galvą! Prašau, išjunk tą muziką!
Bandau tau padėti!
Neliek savo pykčio ant manęs.
Mes niekada šitaip nesielgdavome vienas su kitu.
Man irgi sunku, Peidž.
Peidž?
Taip?
-Labas. -Labas.
Pakeliui namo užsukau į tą portugalų kepyklėlę, kuri tau taip patiko
ir nupirkau mums...
-Ar čia kas nors yra? -Taip.
-Leo. -Labas.
Mano sesuo dabar visa galva pasinėrusi į vestuvių planavimą,
o visai netrukus sužadėtuvių vakarėlis.
Todėl pamanėme, kad gal Peiž galėtų parvažiuoti namo ir padėti jai.
Manau, dabar Gven tikrai reiktų padėti.
Gerai, bet kaip tavo gyvenimas čia?
Kaip tavo darbai, kurių tu nebaigei?
Kalbėjausi su žmonėmis iš Tribune,
jie buvo labai supratingi dėl avarijos,
o tėtis paskolins man pinigų, kad galėčiau jiems grąžinti avansą.
Nežinau. Tiesiog negaliu to padaryt.
Ateik, kai būsi susiruošusi.
Gerai. Ačiū, tėti.
Atleisk. Tik iki vestuvių.
Tik noriu, kad būtum atsargi.
Aš gi neprisijungiu prie sektos. Tik važiuoju pas savo tėvus.
-Žinau, bet... -Bet kas?
Gal bent jau galiu tave apkabinti?
-Kaip jaučiatės? -Puikiai.
Tikrai? Nepykina, nesvaigsta galva, nejaučiate mieguistumo?
Ne.
Tuomet labai džiaugiuosi, nes ir jūsų smegenų nuotrauka atrodo puikiai.
Koks palengvėjimas.
Gal ką nors pradedate prisiminti?
-Nelabai. -Ne?
Juk tai normalu, ar ne?
Kai kalbame apie smegenis, nieko nėra normalaus,
nes visi smegenų pažeidimai skirtingi.
Peidž atrodo vėl kaip ir anksčiau.
Tai stebuklas.
Pone Tornton, ar galėčiau pasikalbėti su Peidž viena?
Viskas tvarkoje, mama.
Gerai.
Ačiū.
Peidž, ar norite atgauti atmintį?
Taip.
Nes kai kurie pacientai baiminasi, kad kartu su atmintimi
sugrįš ir trauminiai prisiminimai, laimei, tai retas atvejis.
Ne, aš nebijau prisiminimų apie avariją.
Tuomet ko jūs bijote?
Manau, kad...
Nežinau, tiesiog... O kas, jei man nepatiks mano gyvenimas, kuris buvo?
Arba kas, jei patiks pernelyg stipriai?
Tiesiog nežinau.
Psichiatrija nėra mano kompetencija, todėl galbūt tai bus prastas patarimas.
Tačiau manau, jog turėtumėte pasistengti ir užpildyti spragas.
Aišku, jūs galite nuspręsti, kad norit kitokio gyvenimo,
tačiau jei neleisite sau prisiminti,
gali būti, kad taip ir gyvensite baimėje dėl savo praeities.
Aš jau čia.
Kas jie tokie?
Knife Skillz, tariama su "Z".
Aišku.
Gerai, Maiki, skamba puikiai, taip ir toliau.
Pasistengsiu.
Bosinė gitara groja vieną natą.
-Tik vieną natą. -Gerai.
Pabandom dar kartą.
Oho. Atrodai pasikeitęs.
Taip, mane įtakojo Kanye West'as.
Norėjau spėt, gal Michael Buble, bet vis tiek gerai.
Žodžiu... Kurį laiką manęs nebus.
Skamba tikrai puikiai, Maiki.
Dar kartą nuo pradžios, vidurio ar kur tik nori.
Ar supranti, kad žmonės čia ateina dirbti su tavimi?
Stengiuosi kaip įmanydama, bet ir tau čia reikia būti.
Žinau.
Jeigu Peidž sėdi Leik Foreste su savo šeima,
tai ir mano vieta ten.
Noriu, kad žmona vėl mane pamiltų.
Tai suradote viena kitą?
-O, sveika! -Parodyk.
Jis nepaprastas. Sėkmės.
-Laikrodis tiksi, bičiuli. -Sveikas.
Liko savaitė laisvojo gyvenimo. Kaip jautiesi?
Tiesą pasakius, visai neblogai.
Jei įsigilinu, pradeda svaigti galva, bet...
Ką?
Mieloji, tai geras svaigimas.
Tai kaip panika arjaudulys.
Panika irjaudulys - skirtingi dalykai.
-Mieloji, ten bus apie 400 žmonių. -Taip.
Arjauti dilgčiojimą pirštuose?
Taip. Ar tai blogai?
Ar klausaisi Radiohead?
Thom Yorke, jis visą laiką dainuoja apie svaigulį.
lr dar, kad kai dilgčioja pirštai,
tai ženklas, kad tuoj sukursi ką nors genialaus.
Tada jų lyderis taip pašėlsta, kad beveik išsijungia.
Rajanai, manau, tu stovi ant genialumo slenksčio.
-Jėga. -Į sveikatą.
Rajanai, noriu tave su kai kuo supažindinti.
-Mama, ar klausaisi Radiohead? -Taip, kodėl neturėčiau?
Ar tai tiesa?
Peidž?
Sveikas, Leo.
-Kas? -Tavo šukuosena.
Ji kitokia.
-Atrodai labai gražiai. -Ačiū.
Klausyk, aš apie kai ką pagalvojau.
-Aišku. -Kokia tavo mėgstamiausia knyga?
-Greičiausiai ne ta, kurią žinai tu. -Ne tai svarbu.
Džeimso Patersono "Paplūdimio namelis".
-Rimtai? -Taip.
Aišku. "Paplūdimio namelis".
Jei manei, jog tai puiki knyga, turbūt buvai ją kam nors paskolinusi?
Taip, regis, Gven.
lr turbūt pasakei sau:
"Vaje, kaip norėčiau nebūti jos skaičiusi,
kad viską galėčiau perskaityti iš naujo."
Gali būti.
Tai štai kaip reikėtų žiūrėti į mūsų situaciją.
Kaip tai?
Tu nepameni, kaip mes susipažinome.
lr negali prisiminti, kaip įsimylėjome.
Tam tikra prasme, tai baisu.
Tačiau man tai buvo geriausios gyvenimo akimirkos.
Pamaniau, kaip šaunu būtų vėl viską patirti iš naujo.
Tarsi skaitytum savo mėgstamiausią knygą pirmąjį kartą.
-Būtent. -Supratau.
Todėl ir noriu pakviesti tave į pasimatymą.
Pasimatymą?
Būsime du žmonės, kurie susitinka pirmą kartą.
Džeremi...
Taip, atsiprašau.
Nežinau, juk artėja vestuvės.
Jei nueitume į pasimatymą prieš tai,
per vestuves būčiau tarsi tavo vaikinas.
Nieko nepažadu, bet galėsiu užtarti tave geru žodžiu.
Gerai.
-Tikrai? -Pasimatymas.
Turiu vieną mintį, bet reikės keliauti į miestą.
-Ar tu nieko prieš? -Viskas gerai.
Tik iki dešimtos ryto turiu būti namuose.
-Vajė. -Kas?
Pirmasis pasimatymas, o tu jau prašaisi pasilikti nakčiai?
Aš šiek tiek priblokštas.
-Tik norėjau pasakyt... -Nesijaudink, parvešiu tave dar šįvakar.
Bet jei norėsi pasilikti nakčiai...
Nori pažiūrėti, kaip seksis?
Ar nereikėtų išlipt?
Nebūtina.
Ar čia ta pasimatymo dalis, kai paaiškės,
jog tu nesi mano vyras, bet koks nors išprotėjęs persekiotojas,
kuris pasmaugs mane su mano rankine?
Ne. Čia ta vieta, kur pirmą kartą susitikome.
Bandysiu tau atkurti mūsų pažinties pradžią.
Kaip skanu.
Pasirengusi desertui?
Desertui?
-Mes ką tik suvalgėme vaflių. -Čia vakarienė.
O čia desertas.
lš kur žinai, kokio jie skonio?
Tai kaip šokoladinė rusiška ruletė. Linksmybių dalis.
Mus nustebindavo tie, kurie patikdavo ir tie, kurie ne.
Aišku.
lr...
-Tau nepatinka? -Šitas man nepatinka.
Gerai, pabandyk šitą, turėtų patikti.
-Sakiau. -Gerai.
Tavo eilė.
Ar bandysime vieną po kito?
Palauk, kol paragausi karšto šokolado.
Ateidavome čia, kai snigdavo.
Aš nori paversti mane diabetike, ar tik šiaip stora?
Ne, aš...
Jis vis dar tavo plaukuose.
Ateidavome čia naktį pažiūrėti į ežerą?
Mes darydavome ne vien tai.
Aš ne...
-Nereikia. -Ne, visai ne tai.
Pažadėjome, kad ateisim čia kartą per mėnesį, o balandį dar nebuvom.
Pradėjome praeitą liepą.
Kodėl mes tai darydavom?
Valgėme spageti restorane ir padavėjas mums pakišo šią mintį.
Jam buvo kokie 80. Pamanėm, kad ir mes galime.
Taip.
-Sutarėme, kad kostiumų nesivilksime... -Tu rimtai?
...turbūt dėl tavęs teks padaryti išimtį.
Gerai, nusisuk.
Nusisuk.
Gerai.
-Pala. Kostiumo nesivilksi? -Juk sutarėm, ar ne?
Taip.
O, ne.
Ne, ne!
Viskas gerai, ateik.
Ačiū.
-Įjunk šilumą. -Mano kairys vokas sustiro į ledą.
Nejaučiu savo pirštų.
Visai nejaučiu.
Nežinau, ką tavo Peidž darė per pirmąjį pasimatymą,
bet su manimi pateksi tik į pirmąją bazę.
Gerai.
Atleisk. Galiu ir geriau. Mano lūpos vis dar ledinės.
Visai malonu.
Daugiausia -antra bazė.
Kaip pasakysi.
Ačiū, kad sutikai nueiti į pasimatymą.
Puikiai praleidau laiką.
Pasiilgau tavęs.
Pasiilgau mūsų gyvenimo, pasiilgau būti su tavimi.
Aš tave myliu.
Man jau metas grįžti vidun.
Labanaktis.
Labas.
Nežinojau, kad tu čia.
Buvai išėjusi su Džeremiu?
Ne, buvau su Leo.
Man jis patinka.
Taip.
Man taip pat.
Kas tau?
Peidž, niekada tavęs tokios nemačiau.
Ar čia tavo naujas elgesys?
Nes labai keista.
Nebežinau, koks tas mano elgesys. Aš turiu tatuiruotę.
Be to, aš vegetarė.
Viskas buvo taip, kaip ir anksčiau. Netgi dar geriau.
Viskas, dėl ko įsimylėjau Peidž, vis dar išliko.
Tau turbūt tai buvo jūsų meilės arba santuokos
patvirtinimas, ar ne?
Tačiau jai greičiausiai tik geras pirmasis pasimatymas.
Būtent. Todėl turėtum išlaukti
tris dienas prieš paskambindamas vėl.
Turiu išlaukti tris dienas prieš paskambindamas savo paties žmonai?
Mažiausiai. Tai unikalus atvejis. Gal dar ilgiau.
llgiau negaliu, šeštadienį mudu einame į vestuves.
Sakau jums, tai buvo akivaizdu.
Kad ir kas nutiko, mums lemta būti kartu.
-Akivaizdu jai ar tau? -Mums abiems.
-Peidž? -Taip?
Paskui reikės užpildyti vietų korteles su vardais.
Taip.
Kol nepradėjote,
turiu mažą staigmeną tau, Peidž.
Pameni Rėjų Porterį?
Jis dėstė konstitucinę teisę.
Kartu dirbome teisininkų laikraštyje, esam pažįstami tūkstantį metų.
Taigi, dabarjis teisės fakulteto dekanas.
-Aišku. -Jie ir vėl pasiruošę tave priimti.
Ką?
Tai kad nė nepadaviau pareiškimo.
Aš viskuo pasirūpinau.
Tai beprotybė.
Jaučiuosi tarsi galėčiau iš naujo pakartoti gyvenimą.
Regis, tau ne pro šal išgerti.
Jau gėriau.
Tačiau ne šito.
Gerai.
Gerai, kad galime pasikalbėti vieni.
Taip ir neturėjau galimybės su tavimi pasikalbėti, Leo.
Taip.
Taip, žinoma.
Sveikinu.
-Nuostabu. -Taip, tikrai.
Aš pamąsčiau.
lr sugalvojau, kad metas tau perleisti ją mums.
Perleisti ką?
Peidž globą.
Žinau, kad ji neturėjo gyvybės draudimo,
nes tu pasirinkai tokį gyvenimo būdą,
ir žinau, kad turbūt skęsti skolose.
Tačiau taip pat žinau tau išeitį.
lr kokia ta išeitis?
lšsiskirk su ja.
Sąskaitų antplūdis dar prieš akis.
Pone Torntonai, nemanau, jog dabar laikas ir vieta tai aptarinėti.
Gerai. Jei tau nusispjaut, kad prarasi verslą,
o kaip matau, taip ir yra, pagalvok apie Peidž.
Kodėl tau nepasielgus taip, kaip būtų geriausia jai?
-O jūs žinote, kas jai geriausia? -Tiesą pasakius, žinau.
-Koks jūs veidmainis. -Ką tu pasakei?
Jeigu esate toks atsidavęs šeimos tėvas,
tai kodėl nė karto nebuvote atėjęs ir nepabandėte susitaikyti su Peidž?
Jūs paskutinis bailys.
Ar galiu tave supažindinti su svečiais?
-Turbūt nejauku čia būti svetimu. -Aš nesu svetimas.
Aišku, kaip pasakysi. Tik stovėdamas čia vienas atrodai bauginančiai.
Aš tik laukiu Peidž.
Ką gi, tuomet sėkmės.
Tau tai patinka, ar ne?
-Patinka kas? -Peidž tave paliko.
Ji išvyko ir gyvena be tavęs su vaikinu, kurio niekas nepažįsta.
O dabar viskas apsivertė aukštyn kojomis.
Taip, man tai šiek tiek patinka.
Tikrai?
Tuomet pasakysiu, kas patinka man.
Man patinka tai, jog Peidž papasakojo apie tave viską, Džeremi.
Aišku.
Ji man sakė, kad būdama su tavimi
pabusdavo naktį svarstydama, arji gerai pasirinko.
Oho. Ji tau tikrai viską papasakojo.
O nesakė, kaip korėsi man ant kaklo praeitą dieną?
To nepasakojo?
O gal pradėjo nebepasakoti nuo tada, kai pamiršo, kas tu po velnių toks?
Suprantu, kodėl tu toks suskis.
Tu aiškiai ją myli. lr manai, kad susigrąžinsi ją.
Tačiau tiesa ta, kad ji tave peraugo.
Kodėl manai, kad taip nenutiks ir vėl?
Ačiū už patarimą.
Apsvarstysiu jį gulėdamas lovoje su tavo žmona.
Leo!
-Peidž, palauk! -Ką sau galvojai?
Nežinau. Tikrai geras klausimas. Nes kraustausi iš proto,
elgdamasis kaip visiškas asilas!
lšbandžiau viską, kas įmanoma, kad išsaugočiau mūsų santuoką.
O tu koreisi ant kaklo Džeremiui.
-Tai neteisinga. -Neteisinga?
Matau, kaip žiūri įjį.
Žinau.
Nes taip tu žiūrėdavai į mane.
-Leo, aš... -Manau, pradėkim mąstyti realistiškai.
Tavo atmintis nesugrįš.
Aš tau vis dar nepažįstamasis.
Nenoriu tavęs įskaudinti.
Tiesiog...
Man atsibodo vis tave nuvilti.
Žinau.
Atleisk.
Atsiprašysiu Gven ir Rajano.
Nereikia, viskas gerai.
lš vestuvių nesėkmių vėliau visi tik pasijuokia.
Ateityje.
Kaip gali žiūrėti į merginą, kurią myli ir liepti sau pasitraukt?
Leo?
Tikiuosi vieną dieną pamilti tave taip, kaip tu myli mane.
Kartąjau pamilai.
Pamilsi ir vėl.
Šūdas.
Tu čia, ne ten.
Viskas gerai?
Nebegaliu daugiau.
Viskas baigta. Pasiduodu.
Ne, tu niekada nepasiduodi, Leo.
Jei mums lemta būti kartu, tai ir būtumėm kartu.
Prisiminiau tą pirmąjį kartą, kai nuėjome į graikų restoranėlį.
Ten stovėjo didelė lenta, ant kurios buvo parašyta: "Dabar tiekiame sriubą".
Aš vis kalbėjau ir kalbėjau apie kliūtis,
kurias savininkas turėjo įveikti,
kad įgyvendintų svajonę tiekti sriubą.
O paskui, kai baigiau,
jie nieko neištarė kelias sekundes,
tik giliai atsiduso.
lr pasakė tarsi pati sau:
"Aš tave myliu".
Žodžiai pakibo ore.
Ji ištarė tai pirmąjį kartą ir aš jai nieko neatsakiau.
Tik norėjau klausytis tų žodžių.
Tai buvo praėjus dviem savaitėm po mūsų pažinties.
Jai prireikė tik dviejų savaičių mane įsimylėti.
Ji manęs nebemyli.
Pasirašykite štai čia.
Ateik, katinėli.
Dajana?
Sveika.
-Kaip tu gyveni? -Klausyk.
Žinau, kad senokai nesimatėm.
Kurį laiką buvau išvykusi.
Taip ir neturėjau progos atsiprašyti.
Man buvo tikrai nesmagus metas,
tačiau tavo tėtis viską nutraukė,
kai tavo mama apie mus sužinojo.
Norėjau, kad tai žinotum.
Neketinau atverti senų žaizdų,
bet labai noriu atsiprašyti.
Labai džiaugiuosi, jog man tą pasakei.
Visada buvau gera mano draugė.
Gaila, kad neatsakiau tau tuo pačiu.
Lelijos buvo prastos, todėl nupirkau saulėgrąžų.
-Norėjau tau pasakyt. -Tu žinojai?
Visą tą laiką tu žinojai?
-Atleisk. -Nieko nebesakyk.
Peidž, Peidž!
Ei, kur buvai visą dieną?
Peidž?
Parduotuvėje susitikau Dajaną Čein.
Juk dėl to išvažiavau, ar ne? Nes sužinojau.
Mama, aš beveik nežinau, kas esu,
o dabar paaiškėja, kad tu man melavai,
ir pasinaudojai avarija, kad užglaistytum praeitį?
Negalėčiau pakelti minties, kad vėl tave prarasiu.
Ar bent įsivaizduoji, kokia jaučiuosi išduota?
Atleisk, Peidž.
Kai grįžai, tapome laimingesni nei kada nors anksčiau
-Ak, mama. -Pagaliau tave susigrąžinome.
-Susigrąžinote apgaule! -Ne!
-Taip, kaip visuomet! -Peidž!
Jis išdavė tave su mano drauge!
Kaip galėjai likti su juo?
Aš...
Aš ketinau skirtis.
Tikrai ketinau.
Bet vieną popietę sėdėjau viena namuose,
pradėjau žiūrinėti nuotraukas
su tavimi
ir tavo seserim.
lr namas pasidarė toks pilnas mūsų.
Mes esame šeima, Peidž.
lr tą akimirką supratau,
jog man tai svarbiausias dalykas gyvenime.
lr aš negalėjau...
Negalėjau išeiti.
Vadinasi, ištrynei tai iš atminties?
Ne.
Pasilikau su juo dėl visų tų dalykų,
kuriuos jis padarė gerai,
ir nepalikau jo dėl to vieno dalyko, kurįjis padarė negerai.
Nusprendžiau jam atleisti.
Turbūt Leo buvo teisus.
Turbūt negalėsiu suprasti, kas esu būdama šalia jūsų.
Jaučiuosi labai šaltai ir nelabai svarbu ką sakote.
Viskas gerai.
Peidž.
-Atsiprašau. -Ar viskas gerai?
Judviem reikia pasikalbėti, todėl aš jau...
-Gerai. -Pasikalbėsime vėliau.
Gerai, iki.
Atleisk.
Kas nutiko?
-Ar galiu tavęs kai ko paklausti? -Taip.
Gali klausti ko tik nori.
Ar žinojai apie mano tėvo romaną?
Taip.
Žinojau.
Kodėl man nepasakei?
Daugybę kartų ruošiausi.
Tačiau nenorėjau vėl tavęs atstumti nuo šeimos.
Man tai neatrodė gerai.
Norėjau, kad būtum su manimi,
bet ne tokiu būdu.
Norėjau užsitarnauti tavo meilę.
Nemanau, kad galiu sau leisti vėl palikti juos.
Tai nepalik.
Kai kurios grupės surado būdų kaip anuliuoti įvairius suvažiavimo aktus,
tvirtindamos, kad pakartotini papildiniai dėl autorystės teisių
suponuoja nuolatinį autorystės teisių priskyrimą,
kurį Konstitucijos rengėjai būtų atmetę.
Ačiū už pietus.
Norėčiau kai ką tau pasakyti.
Gerai.
Su Rouze viskas baigta.
Aš ją palikau, Peidž.
Ne. Kodėl taip padarei?
Maniau, ketinote susižadėti.
Ketinome, bet tai buvo dar prieš tave.
Ne, tai buvo po manęs.
Gerai, po tavęs, bet ir prieš tave.
Tai buvo prieš tau čia sugrįžtant tokiai, kaip anksčiau.
Džeremi, aš nebe tokia, kaip anksčiau.
Aš esu aš.
Aš esu aš, vis dar bandanti kažką išsiaiškinti.
Suprantu, bet kokia bebūtum - kaip anksčiau, kaip dabar, man nesvarbu.
Žinau, kad prisimeni, jog buvome kartu.
-Tai mūsų šansas susigrąžinti santykius. -O jie buvo nuostabūs.
Daugybė puikių prisiminimų.
Tačiau man tai tik prisiminimai.
Viskas po tavęs yra ištrinta.
Aš...
Turiu pati atrasti, ką reiškia būti be tavęs.
Ar tikrai nepameni, kaip išsiskyrei su manimi?
Kodėl klausi?
Nes pasakei lygiai taip pat.
Eime.
Visur tavęs ieškojau.
Sunerimau, neradęs bibliotekoje.
Na...
Tai kaip praėjo intelektinės nuosavybės paskaita?
Tiesa pasakius, norėčiau su tavimi apie tai pasikalbėti.
Nusprendžiau mesti teisės mokslus.
lr ketinu išsinuomoti butą Čikagoje.
lr vėl viskas iš pradžių?
Po galais, Peidž.
Padariau daugybę klaidų.
Tėti, tai ne dėl tavęs ir ne dėl to, ką tu padarei.
Tai dėl manęs - kas aš noriu būti, kas aš esu.
Tik pasakyk, ką turėčiau padaryti, kad vėl tavęs neprarasčiau.
Neprarasi.
Sukrėtimo akimirkos.
Sukrėtimo akimirkos, kurių pasekmės
kur kas didesnės, nei galėjome numanyti.
Kai kuriuos žmones jos suveda kartu.
lr šie tampa dar artimesni nei anksčiau.
Kiti ryžtasi rizikingiausiam žingsniui,
...ir atsiduria ten, kur niekada nebūtum pagalvojęs.
Štai kokios svarbios tos akimirkos.
Kad ir kaip stengtumeisi,
negali kontroliuoti jų poveikio.
Tiesiog reikie leisti gyvenimui tekėti savo vaga
ir laukti kito sukrėtimo.
Prisiekiu, kad padėsiu tau mylėti gyvenimą,
visada apgaubsiu tave švelnumu
ir elgsiuos taip kantriai, kaip tik reikės mūsų meilei.
Kalbėsiu, kai reikės žodžių
ir dalinsiuos tyla, kai jų nereikės.
Nesiginčysiu dėl torto glaisto.
lr gyvensiu tavo širdies šilumoje, kuriąvisada vadinsiu namais.
"Sniego diena"
Labas.
Tikiuosi, tokį kelią sukorei ne dėl karšto šokolado.
lš tiesų tai persikėliau čia prieš 6 mėnesius.
Gyvenu Rodžerso parke.
Tikrai? Tai šaunu.
Sugrįžau į Menų institutą.
Gal juokauji?
Neįtikėtina.
Taip. Lankau keletą paskaitų.
Keista, jog mano rankos pamena tai,
ką pamiršo protas.
Taip.
Ačiū tau.
Aš nieko nepadariau.
Tu padarei viską.
Priėmei mane tokią, kokia aš esu,
o ne tokią, kokios norėjai tu pats.
Aš norėjau, kad tu būtum laiminga.
Tik tiek.
Ar čia kažkur nėra kubiečių restorano,
kur mes eidavom, kai ši vieta užsidarė?
Taip, tai... Palauk. Tu prisiminei?
Ne, ne.
Būtų gerai.
Atmintis man nesugrįžo, tačiau...
Mudvi su Sonia šiek tiek laiko praleidome kartu,
ir aš jos visko apie mus išklausinėjau.
Tikrai? lr kąji tau papasakojo?
Kad tu su niekuo nesusitikinėji.
Ji visiškai teisi.
O tu? Ar tu su kuo nors susitikinėji?
Tai gerai.
Ar nori nueiti į kubiečių restoraną?
Su manimi?
Gerai.
O gal eime kur nors, kur dar nesame buvę?
Į naują vietą?
Man patiktų.
Po tavęs.
Pora, pagal kurios istoriją sukurtas filmas, lamingai vedę ir turi du vaikus.
Atmintis jai niekada nesugrįžo.
Thank You For Watching Used My Subtitle Subtitle By: Beruang
ORDER and Question: 2143C93B (Blackberry Mesengger) Hendra Kusuma